Joulukuu 1944. Saksan ja Belgian raja.
Pahojen tappioiden jälkeen, muonan huvetessa, huonoilla talvivarusteilla-
kourallinen amerikkalaisia puolustaa linjoja Saksan offensiivia vastaan.
Taistelukenttä on Hürtgenin metsä, 130 neliökilometrin suuruinen alue-
karua, tiheää metsää, joka on vihollisen raskaasti linnoittama.
Amerikkalaisille metsä tuli tunnetuksi "Kuolemantehtaana".
Falcone, menetkö vasemmalle? - En, mene. Hän on aivan perässäsi.
Rauhallisesti. - Anna tämä.
Ne ottavat lapiomme.
Ei hätää. - Löysit siis lopulta jotain.
Onko mukava tunnustella?
Haista paska. Et tiedä edes, mitä sanon.
Jos ne kompastuvat, iskemme? - Joo.
Eivät voi mitään. Meitä on viisi, niitä neljä.
Ne väsyvät ja pitävät tauon jossain vaiheessa.
Odotan sitä.
Sakemannit eivät ole sen tiellä. - Ei.
Vai mitä, Falcone? - Odota.
Se typy, josta puhut.
Haluan nähdä koirani.-Hoida se ennen kuin se riisuu saappaansa.
Vain kolme asetta meitä viittä vastaan. Kannattaa yrittää.
Sotamies. - Kaivamme hautaa heille.
Ei liian nopeasti, ne raivostuvat. Pää alhaalla ja jatka.
Hitaammin.
Kaipaan koiraani. - Minua odottaa tyttö kotona.
Voin listiä yhden niistä.
No niin.
Tulkaa, nopeasti!
Ei hätää. - Heittävät tupakan päälleni.
Mitä sinä teet?
Ei! Bitte, nein! Ottakaa minut.
Pääset kotiin, poika. - Ei hätää, se olisi ampunut sinut jo.
Ei hätää, sotamies. - Hei, mitä tapahtuu?
Ei, ottakaa minut! - Mehän kaivoimme kuopan.
Ei, älkää! Hengitä.
Paina tästä.
Miten pahasti kävi, kersantti?
Ei kovin pahasti, kaveri.
Ei pahasti ollenkaan, Goldie. Jatketaan matkaa. SS on kaikkialla.
Linjamme on vajaan km: n päässä. Tee palvelus.
Pidä silmät auki, kunnes sievä hoitsu katsoo sinua.
Herää! Katso minuun. - En halua kuolla tänne.
Lupaan, ettet kuole. Eivät saaneet tapettua meitä Normandiassa, -
eivät tapa nytkään, kun koputamme niiden etuovelle.
Eikö niin, Boston? - En olisi voinut sanoa sitä paremmin.
Tee palvelus ja kanna hänet. Minä menen kärkeen. Mentiin.
Mentiin, kaveri.
Noin. - Me kannamme.
Tänne päin.
Olemme hyviä! Aseet pois.
Luulimme teidän kuolleen. - Sakuilla ei käynyt tuuria.
Lääkintämies! Tule, Mikey. - Kohta perillä, Goldie.
Laske hänet tähän. - Sinnittele, Goldie.
Varovasti.
Kas niin. - Kestä vielä hetki.
Kestä. Kaikki käy hyvin.
Siirry, sotamies. - Pysyn tässä.
Siirry ja anna tehdä työmme! - Sotamies, se on käsky. Peräänny.
Kolme luotia kehossa. Yksi vasemman kylkiluun takana.
Kaksi mennyt suoraan läpi.
Verta keuhkoissa. Telttaan, heti. Paarit!
Kai hän selviää?
Mikey, toiselta puolelta.
Nostetaan.
Yksi, kaksi, kolme.
Teemme parhaamme. Hän on pahassa jamassa.
Hän selviää kyllä, Mikey. Tunnen sen.
Olen pahoillani, kersantti.
Olette kerännyt noita ja lähettänyt kirjeitä heidän perheilleen.
Niin.
Kunnioitettava teko.
Helppoa se tuskin on. - On vaikea kirjoittaa omalle perheelle.
Se kalpenee sen rinnalla, että pitää kertoa etteivät pojat tule kotiin enää.
Oliko hänellä kipuja?
Annoimme runsaasti morfiinia. Hän ei tuntenut paljon.
Kiitos.
Teltoilla on ruokaa. Ette ole kuulemma syöneet päiväkausiin.
Menkää syömään.
Mennään, Mikey.
Ainoa, mitä odotamme täällä, on lämmin ruoka.
Sano, jos löydät lehden. Haluan tietää, miten pelissä kävi...
Archer, mitä teet täällä? - Kas vain.
Kersanttimme sai osuman päähän, joten minut lähetettiin yksikköönne.
Varusteista on kuulemma pulaa, joten toin niin paljon kuin pystyin.
Ikävää, miten kersantillenne kävi.
Hän oli hyvä mies.
Menemme syömään. Tuletko mukaan? - Söin juuri. Kiitos kuitenkin.
Nähdään. - Kiitos, kaveri.
Miten menee, Mikey? - Taas yksi päivä Euroopassa, Greg.
Olisinpa nähnyt tämän paikan ennen sotaa.
Käynyt Roomassa, Ateenassa...
Olet jo ollut Pariisissa. Eikö se riitä?
Joo, mutta olisi ollut kiva nähdä se ennen hakaristilippujen liehumista.
Oli varmaan tosi kaunista.
Eurooppa on yksi iso kuoppa, kun tämä on ohi. Ei ole paljon katsottavaa.
Aika, Mikey. Aika parantaa haavat.
Parantaako?
Sano se Goldielle. Hickmanille, Bennylle, Craylle ja Dillingerille.
Minunkin on kannettava sitä mukanani, Mike. Et ole ainoa.
Tarkoitan vain, ettei meitä ole montaa jäljellä, kersantti.
Luuletko, etten tiedä sitä? Tehtäväni on pitää teidät elossa.
Saammeko istua seuraanne?
Ymmärrämme, jos haluatte olla yksin. - Ei, kyllä se sopii.
Mukava nähdä ystävällisiä kasvoja.
Mitään uutta linjan siirtämisestä? - Se kestänee jonkin aikaa.
Meillä on vähemmän miehiä. Tämä sivusta luhistuu.
Katsokaa ympärillenne. - Muutama poika tuli tänne eilen.
28. jalkaväkidivisioonasta.
Koko divisioonassa on kuulemma enää muutama sata miestä.
He kutsuivat heitä ...veriämpäreiksi.
Sota loppuu pian. Voimme palata jatkamaan elämäämme, -
ja maailmasta tulee parempi paikka.
Miksi sateenkaaret ja auringonpaiste odottaisivat meitä, kun tämä on ohi?
Kun ideologiat...
...ja pahuus tunkeutuvat maailmaan...
Hyvillä miehillä ja naisilla ei ole muuta vaihtoehtoa-
kuin taistella niitä vastaan.
Ihmisten parhaaksi. Silloin maailman on muututtava.
Sen on muututtava paremmaksi, sillä muuten...
Mitä hyötyä tästä muuten olisi?
Meillä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin muuttua.
Ellemme muutu... No...
Ihmisyys on vielä nuori.
Hyvin sanottu, luutnantti.
Tämä on lämpimintä, mitä olen tuntenut viikkoihin.
Ja sen sinä sanot meille.
Teidän pitäisi levätä. Ennen kuin teidät kutsutaan taas rintamalle.
Paras ajatus koko päivänä. Eikö niin, Greg?
Joo...
Olen pahoillani, kersantti.
Kersantti?
Huomenta, kersantti. - Huomenta.
En sano "hyvää", ottaen huomioon, että näytätte kuin helvetiltä.
Katso ja tunne.
Olen aika varma, että tämä paikka on helvetti.
Helvetti on lämpimämpi.
Helvetti on tyhjä, ja pirut ovat täällä.
Shakespearea?
En uskonut teidän kommandopoikien lukevan.
Olen aina pitänyt Myrskystä.
Saatteko tarvikkeita lääkintätelttoja varten?
Emme.
Huoltoketju katkaistiin. Emme saa tarvikkeita muutamaan päivään.
Selvä...
Saksalaiset panevat teidät puristuksiin.
Onko kaikki hyvin, kersantti?
Ei.
Sotilas, joka kuoli juuri pöydällenne.
Hän oli ystäväni. - Goldman?
Niin.
En tiedä, onko minulla enää mitään annettavaa.
Ystäville vai sotilaille?
Kummallekaan.
Muistan, kun värväydyin.
Minä ja koulun pojat halusimme värväytyä yhdessä.
Pojat kaupungissa olivat tehneet niin. Ja Pearl Harborin jälkeen-
ajattelimme, että meidän pitää mennä tappamaan japskeja.
Sitten tuli Rooseveltin puhe.
Sodanjulistus ja muuta.
Halusimme mennä sinne ja kostaa.
Emme uskoneet päätyvämme tänne.
Eurooppaan, tarkoitan.
Kun nousimme maihin Normandiaan Omaha Beachille, -
bunkkereissa oli MG-42-konekivääreitä.
Ne lahtasivat käytännössä koko jalkapallojoukkueeni.
Melkein koko lukioluokastani-
tuli mössöä edessäni.
Se kuva pysyy mielessäni.
Ei kai se juurikaan eroa sotaan lähtemisestä tällaisessa.
Pojat palavat sisälle.
Se on kuin uuni.
Mikä sinun nimesi on?
Jackie. - Jackie, oletko menettänyt ketään?
Täällä. Tuttua, ystävää?
Useita. - Olen pahoillani.
Tämä on hullua.
Kuinka monen poikamme
on kuoltava voidaksemme pysäyttää yhden tyrannin-
vallanhimon.
Ja koska vihollinen antautuu?
Olemme käytännössä lyöneet ne, mutta silti ne taistelevat.
Se panee miettimään.
Miten yksi mies voi luoda armeijan...
...yhden ajatuksen taakse, yhden...
...symbolin.
Se on vain kankaanpala, kersantti.
Tuijotatte sitä kuin sillä olisi merkitys. Se saa sekoamaan.
Tämä symboli tullaan mainitsemaan tai näyttämään vain historiankirjoissa.
Puheissa, miten vapaat miehet tais- telivat tyranniaa ja sortoa vastaan.
Ja voittivat.
Äiti. Kurjat ilmat ovat tulleet. On märkää ja kylmää.
Se kylmyys menee luihin ja pistää sieluun.
Silloinkin, kun aurinko paistaa, viileys on yhä ilmassa.
Aivan kuin tämä metsä vihaisi lämpöä ja kaikkea elävää.
En ole nähnyt yhtään peuraa täällä.
Ehkä se ei johdu tästä metsästä. Ehkä se johtuu vihollisestamme.
Saksalaiset viimeisellä puolustus- linjalla kieltäytyvät antautumasta.
He ovat raaempia kuin silloin, kun ryntäsimme Normandian rannoille.
He ovat hirviöitä, enkä ymmärrä, miksi he ovat niin täynnä vihaa, -
mutta he purkavat sen kaiken meihin.
Rukoile puolestamme. Me kommando- sotilaat olemme väsyneitä. Minäkin.
Rukoile puolestani. Että Jumala antaa meille voimaa selvitä ehjin nahoin.
Rakastan sinua. Poikasi Greg.
Uskomatonta. Lääkintäteltalla oli lämmintä ruokaa.
Arvelin, että haluaisit.
Onko raikasta vettäkin? - On, mieletöntä.
Varhainen joulu tänä vuonna. - Niin, joulu.
Kirjoitatko taas? - Joo.
Aiotko kirjoittaa kotiin, Boston?
En näe syytä siihen.
Miksi vaivaisin isää sillä?
Olemmehan pelkkiä aaveita täällä. Haahuilemme vain.
Sydämeni lyö yhä. Eikä sinun suusi lakkaa käymästä vähään aikaan.
Uhmaamme mahdollisuuksia päivittäin. Vai mitä?
Kuinka kauan se onnistuu?
Sinun on tahdottava sitä, Mikey. Tahdottava.
Tämä on kuolemantehdas. Lihamylly liittoutuneiden sotilaita varten.
Hetkinen. Eikö sinua innosta yhtään päästä kotiin ja nähdä Yankeesini-
rökittävän sinun Red Soxisi? - Niin ei tule käymään, Greg.
Ei ikinä. - Miksei?
Meillä on Cronin, Catfish ja Peacock. - Peacock? Älä naurata.
Ällistyn, jos yksikin pallo ohittaa heidät.
Meillä on Chandler. - Chandler? Teillä ei ole mitään.
Me selviämme sodasta, Mikey.
Lupaan sen.
Annoin kerran lupauksen. - Niinkö?
Tavata siskosi, kun palaamme. - Tuo ei ole hauskaa, sotamies!
Näkisitpä ilmeesi. - Mottaan sinua, jos jatkat tuota.
Kukkia. - Mitä?
Kukkia. - Mitä niistä?
Haluan päästä kotiin, viedä tytön ulos ja antaa hänelle kukkia.
Menisimme vaikka tanssimaan. Ehkä elokuviin.
Se olisi mukavaa.
Tulitusta, kessu!
Kuulitko vihellyksen? - Eivät ole 88:ia!
Mitä?
Miten toimimme? - Rajapartio on puulinjan luona.
Onko sinulla tarpeeksi ammuksia? - On, paljon.
Boston!
Etsitäänkö se kranaatinheitinjoukkue?
Heti perässäsi, kersantti.
Yksi lataaja ja kaksi muuta.
Jos he edes hengittävät, ammut. Valmis?
Kersantti!
He taistelevat viimeiseen mieheen. He eivät antaudu.
Totta, kersantti.
Voi paska. - Herrajumala...
Iskivät lääkintäasemaamme.
Kuka tekee tuollaista, Greg?
Se kranaatinheitinjoukkue. Se oli itsemurhatehtävä.
Kolme sotilasta ei pääsisi muuten niin lähelle.
Tämä paikka oli kohde, mutta miksi?
Eversti tuli. - Kootkaa yksiköiden johtajat.
Nähdään komentoteltassa. - Kyllä, eversti.
Jotain on varmaan tekeillä. - Luultavasti lisää paskaa.
Lienette huomanneet, etteivät sakut ole käyttäneet 88:ia teitä vastaan.
Koska he keskittävät tulivoiman 2. panssariyksikköön 3 km: n päässä.
He ovat katkaisseet tankkimme kuin saksanpähkinät.
SS: llä on vahvistuksia pohjoisessa. Tietävät, että sivustamme on heikoin.
Emme saa tänne panssarivaunuja paria M3:a lukuun ottamatta, -
ja huoltolinjamme on katkaistu Ruhrjoen luona.
Operaatio Queen on epäonnistumisen partaalla, herrat.
Emme ole siirtäneet linjaa päivä- kausiin, ja vaikka tekisimme niin, -
saksalaiset tappavat 50 meikäläistä jokaista valtaamaamme puuta kohti.
SS aikoo hyökätä suoraan tämän sivustan läpi.
Meillä on kuusi lääkintätelttaa, haavoittuneita paareilla, -
mutta ei kylliksi miehiä eikä tarvik- keita hyökkäyksen torjumiseksi.
Onko meidän peräännyttävä, eversti?
Jos emme halua nähdä, että haavoittuneemme teurastetaan-
ja hoitajamme raiskataan ja murhataan, on vetäydyttävä heti.
Enkä tiedä silloinkaan, riittääkö aika.
Sakut ovat jo liikkeellä.
He marssivat tämän kirotun metsän läpi.
Lienevät täällä aamulla.
Kuunnelkaa. Noin kilometrin päässä linjasta on polttoainevarikko.
Saksalaiset voivat tankata kevyet panssariajoneuvonsa, -
ja he saavat lähtöpaikan.
Jos lähdemme välittömästi ja otamme mukaan haavoittuneet, -
ehkä saamme muutaman heistä pois täältä ennen hyökkäystä.
Eversti? - Kersantti.
Meillä on vain muutama mies jäljellä, mutta ehkä voimme yrittää kovemmin-
tilannetta ajatellen.
Selittäkää, kersantti. - Tarkoitan, että...
Voimme poikien kanssa edetä metsään ja tuhota polttoainevarikon.
Panna kapuloita sakujen rattaisiin. Jos teemme sen, -
saisimme kaikille lisäaikaa.
Metsän läpi on kilometrin matka.
Ja siellä on konekivääripesäke ja pari tarkka-ampujaa.
Oletteko irlantilainen, kersantti?
En, sir. Jos viittaatte, että tarvit- semme onnea, niin Boston on haltia.
Vaikka hän ei siltä näytä.
Montako miestä on jäljellä, poika? - Kolme kommandosotilasta, eversti.
Riittävästi tehtävän suorittamiseksi.
Se on sitten tehtävänne.
Antakaa niin paljon ammuksia kuin he pystyvät kantamaan.
Nyt.
Ehkä saamme lehden, josta näemme ottelun lopputuloksen.
Se olisi mukavaa. Tarkistuta kätesi. - Edellinen lehti oli 2 viikon takaa.
Luutnantti? - Me kuulimme.
Tulimme paikattavaksi ennen kuin lähdemme taas.
Ei meissä paljon paikkaamista ole.
Istukaa.
Olet saanut kovan iskun.
Lapset koulun pihalla lyövät kovempaa. Vai mitä, Falcone?
Ehkä lapset Brooklynissa. Bostonista en tiedä.
Sain haavan, kun iskimme karanaatinheitinjoukkueeseen.
Keskittyminen herpaantui hetkeksi.
Olen pahoillani.
Mistä? - Että sinun ja yksikkösi-
on lähdettävä takaisin taisteluun.
Ei sinun tarvitse pahoitella sitä. Se on työ.
Kuten meidän poikien paikkaaminen on sinulle.
Mutta en kyllä kestäisi tätä joka päivä.
Niin mitä?
Tätä. En kestäisi.
Taistelukentällä haavoittuneiden paikkaamisen ymmärrän, -
mutta täällä päivä päivän jälkeen.
Tänne tulee poikia, jotka yritätte pelastaa.
Estätte heitä kuolemasta. En pystyisi siihen.
Teette sitä päivittäin, kersantti. Ette vain tajua sitä.
Pelkäätkö, sotamies?
Pelkäänkö?
Ei ole aikaa pelätä.
Hetkenä, jolloin pelko hiipii mieleen, sitä epäröi.
Ja sen takia ihmiset kuolevat.
Ei se haittaisi. - Mikä?
Pelätä.
Me kaikki pelkäämme.
Toivottavasti tämä auttaa. - Kuin uusi.
Olkaa varovainen, kersantti.
Greg.
Nimeni on Greg.
Ole varovainen, Greg.
Ensi kerralla kun näemme, toivottavasti tehtävä on suoritettu, -
ja te olette turvassa. Kiitos vielä kerran.
Nähdään kun tomu laskeutuu.
Meillä on 12 kranaattia.
Neljä jokaiselle. - Hyvä, sotamies.
Minulla on paljon likaisia kuutosia.
Archer, lataa vielä yksi pistooli.
Jos joudumme pulaan, ei ole varma, että saamme apua.
Lataa reippaasti.
Kersantti, luuletko että selviämme?
Muuta vaihtoehtoa ei ole, Mikey. Ellemme onnistu, -
kaikki nämä ihmiset täällä kuolevat. - Me kommandosotilaat-
saamme kärsiä, kersantti.
Vaikka valtaisimme metsän, armeijaan ei jää enää meikäläisiä.
Kommandosotilaat näyttävät tien. Oletko unohtanut sen?
Archer tarkoittaa, -
että me saamme kaikki paskahommat. - Tehtävä oli vapaaehtoinen. Okei?
Minun ei tarvitse muistuttaa teitä, että olemme sodassa.
Täällä ei ole puhtaita lakanoita eikä mukavia sänkyjä.
Maa tyynynä, ja lämpimänä pysymme vain pitämällä kiinni kiväärinpiipusta-
tulitaistelun jälkeen.
En halua kuulla enää valitusta.
Onko selvä?
Paljonko saksalaisia on? - Kuulit, mitä eversti sanoi.
Siellä on ainakin yksi konekivääripesäke.
Falcone, tekeekö se 4-5 miestä? - Vähintään.
En ole huolissani konekivääreistä, vaan tarkka-ampujista.
Tämä paikka on heille kuin paratiisi.
Vihaan tarkka-ampujia.-Niinkö? Mikä tekee heistä niin erikoisia?
En arvosta niitä, jotka ylpeilevät ampuessaan jonkun etäältä.
Se on pelkurimaista.
Se on sotaa, sotamies. Vain sotaa.
Muutama sentti tai sata metriä. Hällä väliä minulle, -
kunhan osun sakemanneihin. - Kunniallista olisi-
katsoa miestä silmiin ennen ampumista.
Kunniallista?
Vihollisella ei ole sitä sanaa sanavarastossaan.
Muistan kansallispäivän lapsuudesta. Isä oli ostanut kasan ilotulitteita.
Hän halusi järjestää perheelle hienon esityksen.
Hän oli ostanut mielettömiä juttuja. Raketteja, paukkupommeja, kranuja.
Hän halusi siitä erityistä meille. Oli miten oli, hän pani laatikon-
äidin tuliterän Fordin viereen. Ja isä rakasti sikareja.
Hän tuprutti isoa sikaria kuin savupiippu.
Naapurusto odotti suurta esitystä, -
ja isä tuprutteli, kunnes sikarista ei ollut juuri mitään jäljellä.
Hän näpsäytti sen laatikkoon.
Laatikko räjähtää ja värejä lentää kaikkialle.
Sitten se alkaa hiipua, ja näen, että äidin auto palaa.
"Autoni palaa!"
Isä yritti hyvittää sen Atlantic Cityn-matkalla.
Meidän on tuhottava se polttoainevarikko. Jooko?
Joo.
Sotamies?
Tauko paikalla.
Pysy matalana.
Kartan mukaan sinne on 640 metriä.
Tällä vauhdilla olemme siellä kahden tunnin päästä.
Kahden päivän. Tätä etanavauhtia. - Edetään hitaasti ja matalana.
Ettemme astu miinaan. Everstin kartan mukaan niitä on kaikkialla.
Kenellä on jano? Kaksi täyttä.
Kiitos.
Ensimmäiseksi, kun pääsen kotiin-
panen tyttöystäväni tekemään paistettua kanaa.
Hän tekee maailman parasta kanaa, mistä tahansa onkin kotoisin.
Mikä hänen nimensä olikaan?
Molly.
Blondi vai brunetti?
Senhän sinä haluaisit tietää.
Tämä on ainoa kerta, kun sanon sen, -
mutta valitsisin mieluummin kanan kuin typyn juuri nyt.
Hyvä, koska se on ainoa vaihtoehtosi.
Pääsemme piakkoin kotiin, pojat. Turvallisesti.
Piakkoin.
Jatketaan. Archie, mene taas kärkeen.
Edetkää hitaasti ja matalana. Archie, mene.
Tarkka-ampuja klo 12:ssa! - Archie, osuiko sinuun?
Vasempaan jalkaan.
Archie, pääsetkö suojaan?
Enköhän.
Pysy maassa, sotamies!
Boston. Pääsetkö Archerin luo?
Enköhän. - Minä suojaan sinua.
Missä olette, kersantti? - Paikallasi, Archer. Boston tulee.
Archer, olen täällä.
Pysy matalana.
Boston. Menen vasemmalle sivustalle ja yritän yllättää hänet takaapäin.
Archer, katso minuun. Missä se tarkka-ampuja on?
Archer, katso minuun. Katso minua silmiin.
Archer, pysy paikallasi. Falcone kiertää ja hoitaa sen tyypin.
Rauhoitu ja pysy paikallasi. Me haemme sinut.
Kieri näiden saniaisten luo, niin vedän sinut tänne.
Helvetti.
Arch? - Mikey. Sinun pitää hakea minut.
Pysy siinä ja rauhoitu. - Mikey, sinun on tultava...
Selviät kyllä. - En kirjoittanut kirjettä, Mikey.
En kirjoittanut kirjettä... - Ei hätää, pääset kotiin.
Sinun on pysyttävä paikallasi. Pysy siinä, Archer.
Tule hakemaan minut. - Pysy paikallasi.
Pelasta minut! - Archer.
Listin sen!
Lataan!
Boston, etenen vasempaan sivustaan.
Helvetti!
Jumittunut!
Minut ammutaan seulaksi täällä!
Varmistettu. Kaksi sakua maassa.
Pidä silmät auki.
Kersantti! Minulla on täällä panssarikauhu.
Hitto!
Emme ole kuin he. Emmekä tule koskaan olemaan.
He ovat raakalaisia, toisin kuin me.
Jos meistä tulee heidän kaltaisiaan, tässä sodassa ei ole mieltä.
Sinulla ei ole hätää.
Etsitään se polttoainevarikko.
Anteeksi, Greg. - Älä turhaan pyydä anteeksi.
Kun niin monta saksalaista tulee, sitä alkaa menettää ihmisyytensä.
Sinulla ei ole hävettävää.
Heitä voi olla lisää, meidän on oltava hiljaa.
Yö tulee, emme voi edetä pimeässä metsässä.
Joku sakemanni voi huomata meidät, tai voimme astua miinaan.
Vuorotellaanko? - Joo.
Minä ensin, sitten sinä pari tuntia. Pidä huoli, ettei partio näe meitä.
Otan ekan vahtivuoron, kersantti.
Oletko varma, Mike? - Joo.
En juuri muutenkaan lepää. - Selvä.
Pidä silmät auki. Jos sinun pitää tulittaa, tee se harkintasi mukaan.
Selvä, kersantti.
Etsin sen polttoainevarikon valoisan tullen-
ja kostan saksalaisille sen, mitä he tekivät Archerille.
Hän oli hyvä mies. Viedään tehtävä loppuun hänen vuokseen.
Evakuoidaankohan hoitajat ja poikamme?
En ole nähnyt jalkaväkeä, joten eversti taisi olla oikeassa.
He ryhmittyvät uudelleen ja iskevät sivustaan aamulla.
Nuku, Greg.
En haluaisi olla täällä kenenkään muun kanssa kuin sinun, Mikey.
Boston, minulla on kranaatteja ja yksi kasapanos. Kierrän kulmasta-
ja heitän yhden kranaatin. Kun he tulevat, ammu yksi kerrallaan.
Heitän kasapanoksen telttaa kohti ja yritän ottaa bensatynnyrin.
Onko kädessäsi tarpeeksi voimaa? - Kuin Yankeesin Spud Chandlerilla.
Pärjään kyllä. - Siis ei.
Kuuletko, kersantti?
Kevyt panssariajoneuvo. - Emme voi antaa niiden tankata.
Jos ne saavat sen etulinjaan, se on poikiemme menoa.
On toimittava nopeasti.
Suojaan!
Falcone, maahan!
Boston, mentiin.
Ammu!
Kersantti, lataa!
Eteenpäin!
Lataan!
Peräännytään!
Kersantti!
Minä tulen.
Lataan!
Kersantti!
Boston? Tukikohtaan on yli 1,5 km.
Älä edes yritä listiä niitä. Meidän on suojattava toisiamme.
Toivottavasti ammukseni riittävät koko sen matkan.
Käytä savukranaatteja, kranaatteja tai mitä vain.
Boston! Kranaatti esiin.
Boston, juokse!
Jumittunut.
Tulen! - Minä suojaan!
Lataan! - Kranaatti!
Boston, mentiin.
Boston, oletko kunnossa? - Joo.
Lataan!
Jumittunut! - Mentiin!
Hitto.
Mikey?
Jeesus... Ei, ei, ei...
Selviät kyllä. Ei hätää, Boston.
Kristus...
Ei se ole niin paha. - Selviät kyllä.
Ei hätää. Ammukseni ovat loppu, kersantti.
Minullakin, mutta on hyvä, että osaamme improvisoida.
Niin, kersantti.
Sinnittele... Katso minuun! Sinuun osui kahdesti.
Veitsihaava ei ole mitään. Lääkärit paikkaavat sinut kunnolla.
Meidän on päästävä takaisin linjalle. Nouse ylös. Yksi, kaksi, kolme!
Mennään tähän. Lasken sinut maahan.
Linjaan on vain muutama sata metriä. Tällä vauhdilla olemme pian siellä.
Pidä silmäsi auki.
Mikey?
Kaikki hyvin? Katso minuun. Mikey, ei...
Mitä sinä teet? Herää. Mikey, herää.
Tee palvelus.
Anna tämä isälleni.
Pärjäsimme hyvin, Greg.
Niin pärjäsimme.
Tulta!
Hienoa, että selvisitte, kersantti.
Loppuun saakka! Liikkeelle!
Selvisivätkö kaikki?
Kyllä, Greg.
Jokaisen elämä päättyy samoin. Vain se, miten olemme eläneet ja kuolemme-
erottaa ihmiset toisistaan. Ernest Hemingway (Hürtgenistä selviytynyt)
Suomennos: Pertti Rautomaa www.ordiovision.com